I+storbyen

Dette er et dikt om overklassen i byen, skrevet av en Kristofer Uppdal, som selv var en arbeider. Overklassen gjør alt for å fylle livet med det som gir dem status, og for å vise at de har en opphevet posisjon i forhold til middelklassen og arbeiderklassen. Diktet kritiserer hvordan overklassen skal gjøre så mye staselig, uten å egentlig få noe ut av det. De gjennomfører alle opplevelser bare for å beholde sin status. Opplevelsene gir dem ingen ting, og deres minne blir ikke rikere av alt de gjør. De forblir tomme. Et eksempel på det fra teksten er ”Du lever med i alt. Og røtene når all verda. Like tom.” Diktet tar leseren med opp i overklassen, og lar deg kjenne på tomheten.
 * I Storbyen:**

Uppdahl bruekr gjentakelse gjennom hele diktet, der han gjentar "Like tom", for å fra frem tomheten overklassen er preget av. Diktet er skrevet kort og å presist, men det gir rom for en bredere handling mellom linjene. Fordi forfatteren bruker "du" som pronomen i diktet, skjønner man at han henvender seg til overklassen.

Diktet er en typisk nyrealistisk tekst som tar opp datidens problemstillinger. Forfatteren gir leserne større innsikt i både seg selv og tiden de levde i, og diktet gjenspeiler datidens samfunn.